Reforma constitułională din Biserica Ortodoxă a Transilvaniei între 1850-1925 - BRUSANOWSKI, Paul (Presa Universitară Clujeană, 2020)
Încă din anii în care am lucrat la teza de doctorat si am parcurs, la sfatul Părintelui Magistru Dr. Mircea Păcurariu, cele aproximativ 11.300 pagini tipărite ale Protocoalelor Sinoadelor arhidiecezane si ale Protocoalelor Congreselor NaŃional Bisericesti de la Sibiu, mi-am dat seama de necesitatea redactării unei lucrări despre organizarea constituŃională a Bisericii Ortodoxe Române din Ungaria si Transilvania din timpul păstoririi mitropolitului Andrei baron de Saguna si a urmasilor săi. La baza acestei vieŃi constituŃionale s-a aflat Statutul organic. Desi aflat în vigoare în teritoriile intracarpatice timp de peste o jumătate de veac (1868-1925), totusi Statutul a fost analizat pentru prima dată în detaliu abia în 1914, de către fiscalul sau juristul Mitropoliei sibiene, Ioan A. de Preda1. De fapt, de atunci nici nu a mai fost retipărit (până în anul 2007, în revista INTER din Cluj-Napoca). Lucrarea de faŃă va începe, în partea I, tocmai cu republicarea Statutului Organic. Apoi vor fi prezentate critici si aprecieri la adresa Statutului de-a lungul timpului, vor fi analizate câteva lucrări si regulemente din sursele pe care le-a folosit, iar în finalul primei părŃi va fi prezentată evoluŃia operei de reînnoire constituŃională a Bisericii, săvârsite de mitropolitul Saguna, operă încheiată tocmai cu votarea si sancŃionarea Statutului Organic. În partea a doua a lucrării, voi analiza în detaliu modul de aplicare a constituŃionalismului bisericesc după anul 1870 (după întrunirea primelor sinoade diecezane si congrese în regim constituŃional). În centrul atenŃiei se află Arhidieceza sibiană, precum si una din eparhiile sufragane, cea de la Arad