Discursul radiofonic între normă, imaginar și simbol - SÎRGHI-COVALCIUC, Iulia-Simona (Presa Universitară Clujeană, 2025)
Transmiterea informațiilor de la distanță a reprezentat, din cele mai vechi timpuri, o provocare pentru omenire. Evoluția este fascinantă prin paşii mici, dar siguri făcuți în domeniu. Apariția şi evoluția radioului ca mijloc de comunicare în masă s-au datorat preocupărilor oamenilor de ştiință, care au încercat, la început, prin studii teoretice, apoi prin confecționarea diverselor aparate, să transmită la distanță, prin intermediul undelor electromagnetice, semnale şi mesaje sonore. La descoperiri au contribuit generații de oameni cu preocupări ştiințifice, care au dus la perfecționarea aparatelor de emisie şi recepție. Comunicarea prin radio, inițiată la începutul anilor 1920, marchează începutul erei moderne. După 1990, în România se pun bazele posturilor de radio comerciale locale, regionale şi naționale şi se schimbă modul în care „se face radio” şi se structurează ştirile.