NEPUTINȚĂ – MIȘCARE – FORȚĂ. (PSIHOPEDAGOGIA DEFICIENȚILOR MOTORI) - LUPU, Daciana Angelica (2016)
Infirmitatea motorie, născută sau dobândită, antrenează în timp, mai scurt saumai lung, o dizabilitate motorie funcțională care te va limita sau te va împiedica săfaci ceva. Și așa, pe nesimțite, se ajunge la handicap motor (o limitare, oimposibilitate în plan social). Cum este? Foarte greu. Ai acea infirmitate care telimitează, ai dobândit dizabilitatea care te pune în minus față de ceilalți și te‐aimai ales și cu handicapul care te stigmatizează? Oare cum este, oare ce simte, oarecum găsește puterea de a merge mai departe? Sunt doar câteva din întrebările pecare ni le punem când ne gândim la ei, la deficienții fizici.Sunt asemenea nouă, celorlalți, și totuși atât de diferiți. Gândesc, creează,imaginează, analizează, evaluează, simt, au dorințe, au așteptări, sunt motivați,visează – la fel ca ceilalți, la fel ca cei „normali”. Și totuși, se deplasează mai greu șipoate mai încet, fac lucruri și activități cu mai mare greutate, poate chiar vorbescmai greu. Poate sunt neîncrezători și timizi, poate nu‐și știu calitățile și defectele,poate interacționează mai greu cu ceilalți, poate sunt mai introvertiți.