ARHIVELE BISTRIŢEI. ANUL I, FASCICULA 4. CU GÂNDUL LA GEORGE COȘBUC - BUTA, Mircea Gelu (2017)
Admirația spontană, fără rezerve și generală, de care s-a bucuratpoetul George Coșbuc, se datorează nu numai virtuozității deosebitea versurilor sale, ci și notei distincte de ardelean, pe care și-a păstrat-otoată viața și care-i ședea bine. A răsărit deodată, fără să-l știe nimeni,fără să facă ucenicia cafenelelor și bisericuțelor bucureștene, aducândlumii sănătatea lui voioasă. Profundul psiholog și cunoscător al sufletelorAlexandru Vlahuță notează:„... Cunoaște bine literatura germană și nu poate suferi pe ceafranțuzească: acesta poate-i singurul semn după care ai mai bănuică-i ardelean. E unul din cei mai talentați poeți pe cari îi avem aziși, ceea ce e rar la noi, Coșbuc are în poezie un stil al lui particular:adesea versurile lui, prin claritatea și structura lor neobicinuită,te surprind ca o scăpare de lumină neașteptată. Nimic silit, nimicchinuit, nimic fals în frumoasele și curgătoarele lui poezii"