Experimentul în film, video și televiziune: o privire istorică - SMARANDACHE, Ligia (2018)
Conceptul de experiment a intrat în vocabularul artistic odată cu desprindereaartei de meșteșug și cu utilizarea tehnologiei în producerea obiectului saua valorilor cultural–artistice. Prin definiție, noțiunea de experiment este legatăde o procedură care testează și demonstrează o ipoteză, în general științifică.Deși, aparent, experimentul în artă și în filmnu are greutatea unui experimentștiințific, deoarece gândirea creativă este mai degrabă un proces ludic, în fapt,artistul folosește aceeași metodă. Comparația făcută de Alexandre Astruc încitatul din deschiderea acestui capitol leagă însăși definiția spiritului carteziande limbajul filmic. Cunoscutul regizor și teoretician al Noului Val francez susțineînmanifestul său, intitulat Nașterea unei noi avangarde: Caméra-Stylo, faptulcă limbajul cinematografic poate avea un rol cognitiv sau poate fi folosit cuprecizia unui text scris în formularea unei idei abstracte. Asemeni textului luiDescartes, Discurs asupra metodei, limbajul cinematografic non-narativ, comunfilmelor poetice, experimentale sau eseurilor cinematografice, va putea revoluționagândirea umană. Această comparație nu este deloc întâmplătoare pentrucă, pe de-o parte, filmul experimental explorează posibilitățile de comunicareale limbajului audio-vizual, iar, pe de altă parte, se folosește de noiledescoperiri tehnologice în generarea unui nou tip de conținut semiotic.