Chip şi Înviere în teologia biblică a Vechiului Testament - SIMONCA, Florian Marian (2022)
Conceptele de chip și asemănare nu se referă doar lao etapă cronologic istorică strictă, ci exprimă paradigmadumnezeiască și sensul eshatologic al acesteicreații divine. Dacă ne gândim și la expresia extrem de sugestivăa Sfântului Grigorie al Nyssei că omul are o scânteie divină,atunci putem să spunem că sufletul este realmente o componentăafirmativ anastasică a făpturii umane, că această scânteieeste începutul arderii noastre spre curățire și spre așezareanoastră în vederea lui Dumnezeu. O definire a chipului luiDumnezeu întipărit în om și o implicare a nemuririi omuluiîn această calitate a lui a dat-o Sfântul Atanasie cel Mare. Elsusține mai întâi că Dumnezeu a dat omului nu numai existenta,ci și capacitatea de cunoaștere. De aceea „le-a dăruit oamenilorceva mai mult, adică nu i-a creat pur și simplu ca peniște animale neraționale (necuvântătoare), ci i-a făcut dupăchipul Său, împărtășindu-le ceva și din puterea Cuvântului(Logos-ului) Său, pentru ca, fiind ca un fel de umbre ale Cuvântuluiși fiind raționali (cuvântători), să se poată menținepururea în fericire, trăind în rai viaţa cea adevărată și anumecea a sfinților.